USKOMATON JUTTU
Vedä nyt, Sampson!
PARADISE VALLEY ASUKASLUKU: 97
-Missä olit, Daniel? Isä on vihainen. -Näin hevosettoman vaunun.
Sinä uneksit ihan liikaa... Mitä me teemme sinun kanssasi?
Isällä ja minulla on jo ihan tarpeeksi huolen aihetta.
-Missä isä on? -Ladossa Sampsonin kanssa.
AMERIKAN LÄNSI 1905
Anteeksi, isä.
Anteeksipyyntö ei riitä.
Onneksi Sampson ei murtanut jalkaansa.
Isä... Näin täällä Paradise Valleyssä vaunun, jota ei vetänyt hevonen!
Tämä on maatila! Askareita ei voi siirtää.
-Minä vihaan tilaa. -Mitä?
Minä vihaan tätä tilaa! Toivon, että myisit sen!
-Et tiedä, mistä puhut. -Tiedänpä!
Tämä on vain kuivunut, surkea maapala!
Pidä suusi kiinni!
Puita pitää pilkkoa. Pane vauhtia!
Sitä raataa antaakseen pojalleen jotain arvokasta...
-Mutta hän nyrpistää sille nenäänsä! -Hän on vasta poika, Jonas.
Hän on 12-vuotias.
Aurinko laskee pian. Taimenet ovat nälissään.
Olenkos kertonut siitä, kun Pecos Bill paini John Henryn kanssa?
-Ainakin sata kertaa... -Niinkö monta?
Entä aamusta, jolloin Pecos Bill terästi Paul Bunyanin lettuja chilillä?
Bunyan syöksi suustaan tulta, joka poltti koko Arizonan poroksi.
Vai olet sinä kuullut senkin...
Oletkos kuullut siitä, kun Pecos Bill tappeli 50 pahinta rikollista vastaan-
-Kalliovuorten tällä puolen?
-Vain tyhmä tappelee 50 vastaan. -Kaikki 50 yrittivät vetää aseensa.
Kukaan ei ehtinyt reagoida, ennen kuin Pecos tyhjensi aseensa-
-ja ampui kaikilta liipaisinsormen.
-Miksi liipaisinsormen? -Pecos ei tappanut sunnuntaisin.
-Se on vain tarina. -Voi se silti olla totta...
Höpö höpö.
Sitten Pecos Bill lassosi pyörremyrskyn ja ratsasti pois...
-Ei Pecos Billiä ole olemassa. -Kyllä on. Hän on tuolla jossain...
Tuolla jossain, missä voi vielä vaeltaa vapaasti.
Hän on jossain, missä maa on vielä nuori ja villi...
Et usko minua... Minä vannon Kautta Lännen lain, että niin on.
Pecos Bill on totta niin kuin sinä ja minä. Tunnethan Lännen lain?
Tunnen minä.
"Kunnioita maata. Puolusta puolustuskyvyttömiä."
"Äläkä koskaan sylje naisten tai lasten nähden."
Mitä haluat minun tekevän? Myyvän, niin kuin kaikki muutkin?
Kyllä, jos kyseessä on henki. Miksi sinun on aina oltava sankari?
-Miksi sinä aina nouset kapinaan? -Jonkun on tehtävä se...
Älä ota asetta mukaan. Tämä ei ole kuin Danielille kertomasi tarinat.
Älä huolehdi.
Vaarannat niin mielelläsi henkesi. Etkö sinä ajattele meitä?
Minä teen tämän teidän vuoksenne.
Tulen takaisin, ennen kuin huomaatkaan.
Ole varovainen.
Minä myyn. Stiles ei hyväksy muuta vastausta.
Hyväksyy, jos vedämme yhtä köyttä.
Isäni viljeli maata. Tiedän, millaista on raataa, kunnes kädet eivät kestä.
Toivoa, että sää on suotuisa.
Rukoilla Jumalalta hyvää satoa, ja kestää, kun se tuhoutuu.
Kyllä...
Tiedän, millaista on olla viljelijä. Ja minä lähdin. Halleluja!
Nyt minä annan teille saman mahdollisuuden: ulospääsytien.
-50 dollaria eekkeriä kohti. -50 dollaria?!
Käteisellä. Sillä summalla saa ostettua hienon talon kylältä.
Voitte hankkia kaikki mukavuudet. Teollisuus valmistaa niitä.
Tehtaat käyvät ympäri vuorokauden. Se on tulevaisuutta!
Mitä sitten?
Ja mikä sinun nimesi on, ystäväni?
Minä olen Jonas Hackett. Ettekä te ole minun ystäväni.
Miten käy, kun mr Stiles ja hänen toverinsa-
-ovat tuhonneet Paradise Valleyn, kuten he tuhosivat Gravity Valleyn?
Niin, seuraavana on vuorossa Jefferson County!
Mutta Jonas... 50 dollaria eekkeriltä.
Se on paljon rahaa. Se on selvä.
Tässä on minun tilani lainhuudatus. Minun tilani!
Minun hikeni ja jopa vereni ovat siinä maassa.
Lapseni syntyivät siellä.
Isäni on haudattu sinne ja haluan myös itse tulla haudatuksi sinne.
Se on minulle arvokkaampi kuin 50 dollaria eekkeriltä.
Se on minulle arvokkaampi kuin raha.
Minä en myy.
Hyvää yötä.
-Daniel?! -Hei, isä...
-Kuulin sinun ja äidin puhuvan. -Ole hiljaa ja kuuntele.
Ota lainhuudatus. Älä anna sitä kenellekään, tapahtui mitä tahansa.
Ymmärrätkö?
Mene nyt!
-Mutta isä... -Juokse, perhana vie. Juokse!
-Hänellä ei ole sitä. -Missä lainhuudatus on?
Minä en myy.
Älkää yrittäkö. Teillä oli se kokouksessa.
Poika! Hän on varmasti antanut sen pojalle.
Etsikää se kakara. Jos hän vastustelee, tappakaa hänet.
Olen tehnyt kaiken voitavani. Nyt kaikki on Jumalan käsissä.
-Jonas on vahva. Hän selviää kyllä. -Yksi asia on varma: Minä myyn.
Mikään maa ei ole kuolemisen arvoinen.
Missä minä olen?
Kädet ylös - nyt heti!
Tutki poika, Zeb. Tutki hänet!
-Pois veneestä. -Pidä kädet ylhäällä.
-Mikäs tämä on? -Se on minun!
-Hän haluaa sen takaisin! -Pidä kädet ylhäällä.
Täällähän kilisee!
Meillä on 16 senttiä! Sylkäistään sen kunniaksi!
-Onkos sillä kultapaikkoja? -Suus auki, poika!
On täällä yksi...Avaa enemmän!
Kaksi... Neljä paikkaa.
Joku ei ole harjannut hampaitaan!
Grub? Anna mun tappaa se.
-Tapoit kaksi edellistä! -Olen tässä parempi.
Tuo ei ole reilua! Mun pitää saada harjoitella.
-Selvä. Tapa sitten. -Ei...
Ammunkos silmien väliin?
Terve vaan! Sääli, ettet kasvanut isommaksi...
Äläs nyt liiku!
Liipaisinsormi... Joku ampui mun liipaisinsormeni!
-Kuka te olette? -Olen riitapukari.
Olen nopein vetäjä, tarkin ampuja ja kovin juomari. Ratsastan sykloneilla.
-Kai teillä on nimi. -Olen pääsemässä siihen.
Olen hurjin cowboy Rio Grandesta pohjoiseen, etelään, itään ja länteen.
Olen Pecos Bill.
-Niin kai...ja minä olen Joulupukki. -Mukava veikko, Surma.
Minun nimeni on Daniel Hackett.
Daniel Hackett, noilla lieroilla on kai jotain sinulle kuuluvaa...
Kai me voidaan lähteä? Hän vain pilaili...
-Hän ei aikonut vahingoittaa poikaa. -Siihen olisi tarvittu vain luoti...
Teidät pitäisi suolata nyt heti.
-Mutta minä en tapa sunnuntaisin. -Tänään on keskiviikko...
Keskiviikko?
Mihin olet menossa, Daniel Hackett?
-Missä minä olen? -Teksasissa.
-Missä luulit olevasi? -En tiedä.
Minä nukahdin Paradise Valleyssä. Vene kai irtosi laiturista.
-Oletko ajelehtinut tänne asti? -En tiedä miten, mutta se on totta.
Mihin te menette?
-Etelään Meksikoa kohti. -Minun on päästävä kotiin.
Isä on haavoittunut. Äitini ja pikkuveljeni tarvitsevat minua.
Niin, täällä sinä paistut kuin kananmuna. Tule mukaani.
Paradise Valley! Se on minulle kuin taivas!
Rautaa, hiiltä, öljyä, kuparia...
Mahtavia rikkauksia odottamassa heitä, joilla on visioita, voimaa-
-ja keinot toteuttaa unelmansa. Me olemme tekemässä historiaa!
-Entä lainhuudatukset? -Saamme ne illalla.
-Eikö teillä vielä ole niitä?! -Kaikki on hallinnassa.
Entä, jos tunneli on valmis, ennen kuin viljelijät myyvät?
Täällä Lännessä kaikki on yksinkertaista.
Täällä on vain yksi laki: Voittaja vie kaiken. Minä aion tehdä niin.
Toivon, että olet oikeassa. Muuten päädyt takaisin aiempaan...
Pistoolisankariksi.
Minä lupaan teille, että kun tunneli on valmis-
-meillä on jokainen Paradise Valleyn lainhuudatus... Tavalla tai toisella.
Leiriydytään tähän.
Kunnon hevonen.
Rauhoitu, Surma. Ota rauhallisesti.
Se ei pidä siitä, että ihmiset ottavat vapauksia.
Kun niin kävi viimeksi, se potkaisi miehen lähes kuuhun asti.
Miehen nimi oli Lanky Hank. Hän pomppi ylös alas iät ja ajat-
-kunnes ammuin hänet alas, jotta hänet voitiin haudata.
Kuu on tuhansien kilometrien päässä. Kukaan ei voi pomppia niin ylös.
Tiedätpä paljon pikku possuksi.
Selvällä kielellä: Pysy poissa hevosen luota tai se tappaa sinut.
-Minä yritän muistaa sen. -Tee niin.
Tämä tekee elämän elämisen arvoiseksi...
-Minä en lähde Meksikoon. -Me suuntaamme pohjoiseen.
-Paradise Valleyyn? -Sinulla on siellä hommaa, vai mitä?
Miksi kiertäisit sitä kautta minun vuokseni?
Tuletko mukaan vai et?
Hackettin tila on keskellä kaikkea.
Kaikki valuu tyhjiin ilman hänen lainhuudatustaan.
No?
Hackettin poika ja lainhuudatus ovat kadonneet.
-Sinä siis päästit hänet karkuun? -Minä?
Ei. Poika pääsi livahtamaan etelään veneellä.
Etsikää se pentu!
En halua tapella Stilesin kanssa. Haluan vain Paradise Valleyyn.
Joskus tappelua ei voi välttää vaikka kuinka yrittää.
100 yhtä vastaan. Silloin ei ole mahdollisuuksia...
100 yhtä vastaan? Se vaatiikin suuren miehen...
-Mr Paul Bunyanin. -Niinpä niin...
12-VUOTIAS POIKA COWBOYN SEURASSA ETSINTÄKUULUTETTU
-Bunyan? En ole kuullut hänestä. -Koska häntä ei ole olemassa.
Ette ole kuullut parhaasta metsätyömiehestä?
Emme.
Tule, lähdetään tästä rotankolosta.
Tulkaa tänne!
Minä kuulin, että te etsitte suurta Paulia...
-Tunnetteko te Paul Bunyanin? -No kyllä taatusti!
Olen tehnyt lettuja ja pyttipannua-
-niin paljon, että ette voi kuvitella, mutta hän ei ollut koskaan kylläinen.
Tiedättekö, missä hän on?
Paul otti täältä pitkät, kun ensimmäiset koneet saapuivat.
Kuulin viimeksi, että hän asuu suuressa punapuumetsässä.
Kiitos teille hyvin paljon.
-Kiitos. -Kiitos, sir.
Onnea matkaan!
-Mitä vanha ukko voisi tietää? -Enemmän kuin sinä.
Antakaa pojan olla!
Tänne se lainhuudatus!
Pecos! Apua!
Tuolla hän on! Ottakaa hänet kiinni!
-Pecos! -Minä tulen, Daniel!
Nyt sinun on aika häipyä, poika.
Tule nyt.
Ala painua! Mene putkea pitkin eteenpäin. Sano Paulille terveisiä.
Tule!
-Tule takaisin! -Hyppää nyt!
-Mistä he tiesivät meidän tulevan? -Ehkä lennättimen ansiosta.
Minkä?
Sellaisten johtojen, joiden avulla joku San Franciscossa-
-voi keskustella New Yorkissa olevan kanssa.
Kenenkään ääni ei kuulu niin kauas!
He eivät puhu toisilleen, mutta sekin kuuluu olevan mahdollista.
Bell-nimisen miehen mukaan ihminen voi olla kaukana toisesta-
-mutta puhua hänelle ihan kuin me!
Kaikki tietävät siis pian kaikista? Sitten ei enää saa olla rauhassa!
Kaikista puheenollen... Kaikki ovat meidän jäljillämme.
-Ennen etumatka merkitsi jotain... -Pääsimme kuitenkin pakoon.
Teille ei sitten riitä mikään!
Ensin veitte minulta metsämiesleirin, ja nyt viette metsänkin!
Olen tehnyt päätökseni! Taistelen kuin mies viime hengenvetoon asti!
Ole hiljaa, puupää!
Pecos?
Annahan kun katson sinua.
Senkin höyryävä lantakasa... Olet vieläkin ruma.
Sanoin Samille, että he ovat teurastajia eivätkä metsätyömiehiä!
He tuhoavat kaiken näkemänsä niillä koneillaan.
Nuoret ja vanhat puut. Kasvu tyrehtyy niin.
Tiedätkö, mitä Sam sanoi? Että olen vanhanaikainen.
Minä! Paul Bunyan. Minähän keksin metsänhakkuun!
Kuka keksi kaksiteräisen kirveen? Minä!
Kuka keksi uittokanavan? Minä tietysti!
Ja se vaati paljon aivotyötä!
Entä myllynkivet, letunsyöntikilvan, kiilahakkuun, kolmipistesidonnan?
Minä, minä ja minä!
Enkä minä olen vanhanaikainen. Mutta minun aikoinani...
...me emme tappaneet maata, me vain lainasimme siltä.
-Mitä aiot tehdä sille? -Minä en välitä muusta maailmasta!
Paradise Valleystäkään?
-En välitä Paradise Valleystä. -Sinä et ole Paul Bunyan.
-Kuka niin väittää? -Isä kertoi minulle Paul Bunyanista.
Paul Bunyan oli mahtava mies, joka ei pelännyt mitään!
-Se pitää paikkansa... -Ei minun mielestäni!
Sinä olet piiloutunut ja säälit vain itseäsi.
-Kuka tuo poika on, Pecos? -Sinä vain yksinkertaisesti pelkäät!
Et ole se Paul Bunyan, josta minun isäni kertoi.
-Kuinka vanha sinä olet? -12.
Tee minulle palvelus. Jätä minut rauhaan, jos haluat 13-vuotiaaksi...
-Onko tuo härkä todella sininen? -Tietysti.
Se syntyi sinä talvena, kun lumi oli sinistä.
Nopeammin, Pecos.
-Mene itse. -Niin me menemmekin.
Tuon härän pitäisi vetää tukkeja eikä persuksia... Anteeksi kielenkäyttöni.
Älä hermostu, Babe. Isä suojelee sinua ilkeältä sedältä.
Varo vain, Pecos! Babe on herkkä.
-Menemme lautalla Liberty Citystä. -Siellä on vain varkaita ja huijareita!
Kuka koettaa päihittää teknologian viimeisimmän ihmeen?
Lyön vetoa kymmenen yhtä vastaan-
-että uusi kone tekee kiveen reiän nopeammin kuin yksikään mies!
No, rohkaiskaa mielenne. On kai täällä joku miehen mittainen?
Te, sir? Onhan täällä oltava miesten mies, joka edes yrittää!
Nimeni on John Henry. Ja minä otan vedon vastaan!
Kaksitoista yhtä vastaan, että kone voittaa!
-Hän ei mahda mitään koneelle! -100 dollaria vetoa, että hän voittaa.
100 dollaria, Pecos? Älä nyt ole saita!
-Tuo kone näyttää kyllä jämerältä. -Sittenhän nähdään!
-Oletteko valmiina? -Minä tarvitsen apumiehen.
-Se ei onnistu ilman apumiestä. -Kuka tulee avuksi?
Moukarin tärisytettäväksi? Ei kai kukaan ole niin hullu!
Eikö kukaan uskalla?
-Unohda koko juttu! -Surma!
Valitan... Minun täytyy suojella sijoitustani.
Onpa rohkea poika! Taputtakaa tälle rohkealle nuorukaiselle...
Olkoon Herra hänelle armollinen...
-Minä en selviä tästä. -Et tiedä sitä, ennen kuin koetat.
Tule nyt!
Pidä tästä kiinni ja heiluta sitä vähän joka lyönnin jälkeen.
-Entä, jos te lyötte ohi? -En ole vielä koskaan lyönyt ohi.
-Valmiina? -Valmiina!
Hae neljän jalan pituinen tanko - pian!
-Vauhtia, John Henry! -Paul Bunyan! Niin totta kuin elän!
Voit elää sitten myöhemmin! Voita nyt!
Nyt on ryhdyttävä tositoimiin!
Mun painava moukarini
Kuin hopeaa hohtaa
Mut soi kuin kulta
Kuuden jalan tanko! Pidä kiirettä!
Vauhtia!
Minä en jaksa!
He ovat jo edellä meitä!
Kiipeä ylös, Daniel!
Hitto!
Kone voitti!
Kiitoksia ajastanne ja rahoistanne, hyvät herrat!
-Olen pahoillani. -Sinä teit parhaasi.
Jos teit parhaasi, sinun ei tarvitse olla pahoillasi.
Mitä sinä odotat? Nuhtele sinäkin nyt minua...
Poika näyttää olleen täällä.
Katso tätä, J.P.
Tämä on jonkun sormi...
Jonkun liipaisinsormi...
-En ole koskaan ennen hävinnyt... -Nyt häviö on tahrannut sinut.
-Hänhän on vain pieni poika. -Hänestä ei ole kuin harmia.
-Mitä tämä on? -Sarsaparillaa.
-Kippis Lännen laille! -Kippis!
Mitä sinä tiedät Lännen laista?
-Paljon. Isä puhui aina siitä. -Mutta sen mukaan on elettävä...
-Nyt riittää puhe. Lännen laki! -Pohjoisen laki!
Etelän laki!
Kunnioita maata. Puolusta puolustuskyvyttömiä.
Äläkä koskaan sylje naisten ja lasten nähden.
Nyt menit liian pitkälle, poika!
-Saanko tarjota lasillisen? -Kunhan olen nylkenyt tämän rotan...
-Minä autan mielelläni... -Hän ei ole vaivan arvoinen.
-Minä päätän siitä. -Valitse vain juoma...
-Mitä saisi olla? -Viskiä.
Jasper! Anna minulle viskiä.
Malja Teksasille! Sitä lähemmäksi taivasta ei maan päällä pääse!
Oletteko te Teksasista?
Olen saanut sen kunnian, sir.
Olinkin haistavinani jotain outoa...
Rauhoitu. Tyhjällä vatsalla ei ole hyvä tapella.
-Halvennatteko te Teksasia? -Ja kaikkia siellä asuvia typeryksiä?
Saatte kyllä halventaa minua ja ystäviäni...
...ja jopa äitiäni ja hevostani...
...mutta älkää koskaan halventako mahtavaa Teksasin osavaltiota.
Hyvä!
Lyötte aivan kuin teksasilainen...
Juhlat ovat lopussa!
Haluaako joku muu yrittää?
Muuten saatte maistaa lyijyä, niin totta kuin nimeni on Calamity Jane...
Jasper? Kuka tämän tappelun aloitti?
Nuo kaksi...
Ja... Mihin se toinen katosi?
Lakkaa varpaankynteni ja kiharra hiukseni...
Calamity...? Kaktuksen kukkani!
Minä en ole "Kaktuksen kukkasi"!
-Minulla on ollut ikävä, rakas... -Niin kai, senkin inhottava rotta!
-Oletpa sinä kaunis... -Yritätkös liehitellä?
Senkin karvainen, katala, raukkamainen käärme!
Senkin sisuton, aivoton, sydämetön kalkkarokäärme!
-Oletko vihainen Amarillon jutusta? -Oliko sinun pakko mainita se?
LIBERTYN VANKILA
-Miksi hän on sinulle vihainen? -Minä jätin hänet.
Miksi sinä teit niin, Bill?
Calamity on hyvin...komea nainen, Pecos.
-Niin, minä tiedän. -Jollakin lailla...
-Tarjoatko sinä ryypyn? -Toisen kerran...
Mihin sinulla on kiire? Onko jo nukkuma-aika?
TALLI
Poika häipyi nopeammin kuin pelästynyt jänis.
Olipa hyvä. Hän häiritsi minua.
Ei ole ihme, että hän häipyi. Et pitänyt hänestä alusta alkaenkaan.
Mitä hittoa...?
-Se on Daniel! -Vedä, Babe!
Vedä, härkä!
Miltä tuntuu tehdä jotain laitonta?
-Hyvältä, kunhan äiti ei saa tietää. -Enpä olisi uskonut sinusta!
-Minun härkäni! -Mitä tuo melu on?
Se tulee tännepäin.
Nopeammin, tyhmä härkä!
Juokse, Daniel!
Senkin onnettomat pelkurit!
Typerä härkä! Miksi se ei vedä?
-Miksi se lopetti vetämisen? -Se on yksinkertaista...
Sinun on pyydettävä anteeksi. Sinä loukkasit sitä.
-Mr Pecos Bill... -Minä en pyydä härältä anteeksi.
Pecos-sedän mielestä olet kaikista upein sininen härkä.
Ja hän on pahoillaan, jos hän loukkasi sinua. Vedä nyt!
-Hyvä! -Hyvä, Babe!
Hajaannutaan, etsitään poika ja tavataan lautalla.
Voi vietävä!
Varokaa!
Siitä saitte, senkin rotat! Olen Paul Bunyan. 130 kiloa raivoa!
Älä ammu minua, pelkuri. Minä syön enemmän, tappelen enemmän-
-kuin kukaan teistä! Minä olen Paul Bunyan!
Anna lainhuudatus minulle!
Nyt minä saan sinut...
Emme me tee sinulle pahaa.
-Anna vain minulle lainhuudatus. -Te ammuitte isää!
Se hölmö elää menneisyydessä ja haluaa sinunkin elävän niin.
Mutta et kai sinä sitä halua? Et halua tuhlata elämääsi auran takana.
Sinä haluat elämältä enemmän...
Sinähän vihaat sitä tilaa!
Sehän on vain kuivunut, surkea maapala...
Anna lainhuudatus minulle!
Kärsivällisyyteni alkaa loppua...
Anna lainhuudatus minulle... niin kuin kiltti poika.
-Joudut koko ajan vaikeuksiin. -Onneksi minulla on ystäviä!
Emme ole niin hyviä ystäviä... Tule nyt!
-Vauhtia! -Ette te pääse karkuun! Kimppuun!
Vauhtia!
-Juokse, Daniel! -Tule nyt!
Juokse, Daniel!
Vauhtia nyt, Pecos!
Sinä et pääse karkuun, poika!
Älä luulekaan...
Ajatteletko sinä isääsi?
Minä kalastin aina isäni kanssa.
En saanut paljon kalaa, mutta se ei ollut tärkeää.
Me tulimme toimeen vain silloin, kun kalastimme...
-Vai riitelette te usein? -Hän sanoo, että teen kaiken väärin.
Minunkin isäni oli sellainen. Hän luuli, etten osannut ajatella itse.
Juuri niin!
Mutta minun olisi pitänyt aurata loppuun...
Nyt minä ymmärrän, että kaikki johtui siitä, että hän välitti minusta.
Hän teki vain parhaansa.
Minua surettaa se, etten koskaan uskaltanut sanoa hänelle-
-kuinka paljon minä pidin hänestä.
-Miksi et? -Isä myytiin kauas joen alajuoksulle.
Myytiin?
Me olimme orjia.
Minulle se on liian myöhäistä. Toivotaan, ettei sinulle ole...
Ensin härkä, sitten aasi. Miksemme ratsasta kilpikonnilla?
-Cold Molasses on muuli! -En minä sitä tarkoittanut.
-Huomenna odottaa loputon aavikko. -"Loputon aavikko"?
Kuumin aavikko helvetin ulkopuolella.
-Onpa pilkkopimeää... -Niin on.
Olen nähnyt kuvan New Yorkista. Siellä on sähköisiä hehkulamppuja.
-Niille olisi nyt käyttöä. -Pehkulamppuja?!
Hehkulamppuja. Ne ovat sata kertaa kirkkaampia kuin kynttilät.
-Jatka. -Pian emme enää tarvitse lyhtyjä.
Ei tarvitse pilkkoa puita. Käännetään vivusta, ja lamppu syttyy.
-Pidän puitten pilkkomisesta. -Sitten ei tarvitse olla pimeässä.
Sitten keskiyöllä on yhtä kirkasta kuin keskellä päivää.
Kuinka ihmiset sitten näkevät tähdet?
Niitä...ei kai sitten näe.
Minä en pidä tuosta. Hullua! En pidä ollenkaan...
Minä luulen, että hän keksi tarinan!
Niin, näin on!
Se on totta, ihan totta!
Eikö sitten enää näkyisi tähtiä?
-Päivä on kesämorsianta kuumempi. -Mutta ei kesää -88 kuumempi...
Silloin kanat munivat paistettuja munia.
-Lapset itkivät sahanpuruja... -Vesi on lopussa.
Oli niin kuuma, että koko Teksas paloi, ja minä lähdin Kansasiin...
Yritätkö sanoa tuolla jotakin vai jatkuuko tarinasi ikuisesti-
-niin kuin tämä viheliäinen aavikko?
Yritän kyllä sanoa tällä jotain. Minä sytytin sen palon!
Minä olen kyllästynyt kuulemaan valituksiasi.
Olen joutunut jättiläisgrilliin, enkä tiedä, mikä minut tappaa ensin.
Kuumuus, jano vai loputtomat jaarituksesi!
Kita kiinni, senkin turvonnut ihrakasa!
-Älä sinä sekaannu tähän...häviäjä! -Miksi sinä kutsuit minua?
Kita kiinni! Olet vain suuri, rasvainen ihrakasa!
Ja sinä vain häviät ja häviät!
Isä?
Se oli vain kangastusta.
Hän oli tuolla...
Uskomatonta, miten kuumuus vaikuttaa ihmiseen.
Minä haluan kotiin.
Tämän pahemmaksi se ei muutu...
-Pecos! -Huomenta...
Aikaisin sänkyyn, aikaisin ylös. Niin poika pysyy terveenä, leivässä...
...ja hengissä.
-Jos koskette häneen, tapan teidät. -Minulla ei ole riitaa teidän kanssa.
-Ei siltä vaikuta. -Lainhuudatus, kiitos...
Te ette saa...
Meillä ei ole mahdollisuuksia... Ei meillä koskaan ollutkaan.
-Me emme ole samaa mieltä. -Kehitystä ei voi pysäyttää.
Meidän eronamme on se, että minä osaan sopeutua. Te ette osaa.
-Älä kuuntele häntä. -Me pystymme siihen.
Kunhan vain uskot siihen.
Onko sinulla oikeutta määrätä, miten ihmisten on elettävä?!
-Niin sitä pitää! -Älä menetä unelmaasi.
-Et tiedä mihin pystyt, jos et yritä... -Älä anna periksi.
Te ette ole mitään! Olette vain isän keksimiä tarinoita.
Ja sinä... Sinä olet vain suuri huijari.
Minä en voi odottaa koko päivää.
-Aika on rahaa... -Älä, Daniel.
Minä...olen riitapukari.
-Nopein vetäjä, tarkin ampuja... -Mun painava moukarini...
-Kuin hopeaa hohtaa... -Syön, tappelen enemmän kuin muut.
-Minä haluan vain kotiin! -Minä olen hurjin cowboy...
-Haluan kotiin! -Minä olen Pecos Bill...
Isä?
-Isä? -Vauhtia työhön! Ei laiskuroida!
-Äiti? -Daniel!
Minä olen kotona! Minä selvisin...
Isä...selviää kyllä.
-Isä? -Daniel...
-Anna anteeksi, isä. -Ei se mitään.
-Tiedän, ettet tarkoittanut sitä. -Tarkoitinpa!
Minä sanoin Pecosille, että se mitä teit, oli tyhmää.
Mutta minä olen ollut tyhmä!
-Pecos? -Pecos Bill.
-Oletko puhunut Pecos Billin kanssa? -Ja Paul Bunyanin ja John Henryn!
-He olivat sellaisia kuin kuvailit. -Missä sinä tapasit heidät?
Aavikossa, punapuumetsässä, Liberty Cityssä, suurissa luolissa...
-Olet matkustanut pitkälle. -Meidän oli pakko.
-Stiles miehineen jahtasi meitä. -J.P. Stilesko?
Kaikki meni hyvin, lainhuudatus on tässä...
Laakso on vielä olemassa, ja me voimme pelastaa sen.
Daniel?
-Etkö usko minua? -Sinä nukahdit veneeseen.
He olivat todellisia! Yhtä todellisia kuin sinä ja minä.
Isä... Kai sinä uskot minua?
Kyllä. Minä uskon sinua.
Meillä on vielä lainhuudatus. J.P. Stiles ei saa tätä tilaa.
Sinä olet ollut urhea.
Mutta se ei merkitse nyt mitään...
Kyllä se merkitsee. Se merkitsee kaikkea!
Me myymme.
Mikään maa ei ole kuolemisen arvoinen. Yritä ymmärtää se.
-Aiotko sinä luovuttaa? -Minä yritän viisastua.
Ei, isä...
Tila on suojaton!
Jos sinä luovutat... Sinä et aavista, mitä siitä seuraa!
-Tottele isääsi. Anna hänen levätä. -Jonkun on tehtävä jotain!
Daniel-kiltti...
Hyvät herrat... Terveydeksenne!
Länsi... Toden totta.
Se poika seisoo raiteilla.
Isäsi siis lähetti sinut tekemään miehen työn.
-Tulin omasta halustani. -Nyt on liian myöhäistä.
-Siirry pois! -Lähtekää te Paradise Valleystä.
Olet vain hiekanjyvä aavikolla... Luuletko pystyväsi estämään tämän?
Ehkä en, mutta aion tehdä parhaani.
Miten haluat...
Ajakaa hänen ylitseen.
Ajakaa hänen ylitseen!
Siirry, Daniel!
Älä ole hullu!
Apua!
Jumala häntä auttakoon...
-Missä olet ollut, John Henry? -Odotin sinun aloitettasi.
Minä odotin vain sinun aloitettasi!
Tappakaa hänet!
Seis!
-Minulla ei ole riitaa teidän kanssa. -Niin, vain heikompien kanssa.
Olette juuri tappanut itsenne...
-Liipaisinsormi! -Liipaisinsormeni!
Liipaisinsormeni...
Mitä me oikein odotamme?!
Lisätkää höyryä!
Saatte 150 dollaria eekkeriltä!
200 eekkeriltä! 300...
500 dollaria eekkeriltä! Typerykset!
Vielä yksi isku, ja tunneli romahtaa!
Poika! Ole nyt järkevä. Tiedät, että me voitamme lopulta.
Lopeta! Lopeta nyt...
Minä myönnän, että olen alakynnessä.
-Selkä seinää vasten... Määrää hinta. -Minua ei kiinnosta!
Typerys! Minun jälkeeni tulee kyllä muita.
Ja heidän jälkeensä, ja heidän...
Niin kauan, kun voimme tehdä voittoa, me emme anna periksi.
-Me tulemme... -Ette meidän maamme halki!
Hyvä, Daniel!
-Me selvisimme siitä. -Niin teimme!
Tämä tekee elämän elämisen arvoiseksi, vai mitä?
Kaunis auringonlasku, vai mitä?
Niin, Daniel... Se on hieno.
Nyt on aika lopettaa tältä päivältä.
Tule, mennään peseytymään ennen illallista.
-Tuletko sinä? -Mene sinä vain edeltä.
Minä taidan... jäädä tänne vähäksi aikaa.
Minä rakastan sinua, isä.
Minäkin rakastan sinua, poikani.
Tulimme sanomaan hyvästi, Daniel.
Minä tiesin, että te tulisitte.
-Kiitos. -Kiitos itsellesi.
-Mistä hyvästä? -Sait ruokahaluni taas heräämään!
Babe ja minä menemme Alaskaan. Siellä on vielä nuoria metsiä!
-Mitä sinä aiot tehdä, John Henry? -Haastan höyryporan uudelleen.
-Jos tarvitset apumiestä... -Pidän sinut mielessä.
Kiitos kaikesta, Daniel.
Lännen laille!
Sinä teit oikein. En uskonut, että se olisi enää mahdollista.
-Sinun ansiostasi tiedän, että se on. -Sinähän sen kaiken teit.
Surma!
Terve sitten, Surma!
-Hei sitten. -Hyppää satulaan!
-Minäkö yksin Surman selässä? -Jos et pane pahaksesi.
No niin, ylös satulaan!
Sinä saat sen...
-Pecos! -Terve! Pidä hyvää huolta Surmasta!
-Älä mene, Pecos! -Älä huoli! Sinä selviät nyt yksin!
Olen riitapukari! Nopein vetäjä, tarkin ampuja ja kovin juomari!
Olen hurjin cowboy Rio Grandesta pohjoiseen, etelään, itään ja länteen!
Minä olen Pecos Bill!
Hyvästi, Pecos...
WAYNE FINKELMANIN MUISTOKSI
Suomennos: Hanna Salo, SKTL